till 6.1 15, och af Magnus till 6.\3^g, Jag har 
gjort flera vägiiingsförsök och dertill anväiidt re- 
guli, som fått långsamt kallna, men variation har 
varit så heständig, att ingen säkerhet ligger i re- 
sultaten. Olika stycken af samma regulus hafva 
olika eg. vigt. Sedan jag funnit att orsaken der- 
till borde sökas i dessa håligheter, sökte jag att 
till vägning använda delar af reguli, afbrutna bred- 
vid någon större kavitet, särdeles då denna haft 
gemenskap med luften. Derigenom blef öfverens- 
stämmeisen bättre, men aldrig fullkomlig. Tellur 
i droppar, sublimerade under en destillation i vät- 
gas, hade en eg. vigt af 6,i3o5 och således lä- 
gre än hvad jag nedanför kommer att anföra, hvil- 
ket visar att dessa droppar icke torde vara fria 
från ihåligheter. Följande vägningar af stycken, ut- 
brutna ur större reguli , der kaviteten blifvit upp- 
täckt, och styckena tagna i granskapet deraf, haf- 
va gifvit någorlunda approximerade resultat. 
6.2324 
6.23 I 6 
6.2445 
6.24i5 
6.2578. 
Medeltalet af dessa är 6.2455. Det är lik- 
väl skäl att anse det högsta talet för det rikti- 
gaste, då här ingen annan orsak finnes till resul- 
tatens olikhet, än en viss omständighet, som i 
alla bidrager att gifva resultatet för lågt. 
3, Tellurens atomvi^t. 
Vid mina äldre arbeten att bestämma de enkla 
kroj^parnes atonivigter, försökte jag äfven att be- 
stämma tellurens, som utföll till So6j,453- Jag 
fann 
