2/^1 
fann nemiigen att loo d. tellur, som jag sökt re- 
na så godt sig då lät göra, med den kännedom 
man ägde om denna metalls egenskaper, oxide- 
rade med salpetersja-a , lemnade 12/1,85 d. glöd- 
gad telluroxicl samt att denne hade den egen- 
skapen att gifva salter, i livilka den mättade en 
qvantitet basis, hvars syre var hälften af tellur- 
oxidens. Deraf slöt jag, att telluroxiden består 
af en atom radical och 2 at. syre. Mitt tellur- 
fcirråd medgaf icke att bekräfta dessa resultat ge- 
nom försökets omgörande. Då selenium sedan 
biifvit bekant, såsom en teliurens följeslagare, 
så kunde jag väl befara, att det af mig använda 
telluriurn innehållit selen, och i alla fall tarfva- 
de detta äldre försök att bekräftas. 
Jag använde nu tellurium, erhållit ur tel- 
lurkalium och sedan destilleradt, som refs till 
ytterst fint pulver, vägdes efter torkning på sand- 
kapellet, blandades i en vägd platinadegel först 
med litet vatten och sedan med salpetersyra, 
upphettades i vattenbad med öfverlagt urglas, 
hvars konvexa del vändes nedåt. Sedan telliiren 
oxiderat sig och massan blifvit hvit, lemnades 
urglaset så länge qvar att alla under lösningen 
uppstänkta delarne af de kondenserade ångorna 
blifvit nedsköljda, och att glaset, efter aftagning, 
torrkade i luften, utan att lemna ringaste fläck 
eller oklarhet, hvarefter afdunstningen med öfver- 
lagt papper fortsattes i vattenbad till full torr- 
het. Salpetersyran afdunstar dervid så fullkomligt 
att massan, vid starkare upphettning, icke mera 
förlorar fullt 1 p. c. i vigt. Den torra massan fanns 
snöhvit, men en ring omkring densamma på de- 
gelns insida var citrongul. Denna gula färg för- 
*) K. Vetenskaps- Acad. Handl. i8i3, p. lyS. 
K. F. A. Handl. i833. 
