2 DO 
ammoniak kan användas, och derefier tillsältes 
cblorbarium, su länge någon fällning uppkommer. 
Fällningen, som i början är voluminös, samman- 
faller snart till ett tungt, kornigt, hvilt pulver, 
som tae;es på filtrum och tvättas väl med iskallt 
vatten. Det är icke alldeles olösligt i vatten, 
hvarföre man bör inkoka så väl modervätskan, 
som tvättvattnet, till dess att endast en ringaie 
vol}^!! återstår, då tillsätta litet kanstik ammoni- 
ak och lemna att svalna, hvarvid en portion der- 
af, ehuru mindre betydlig, ånyo afskiljes. 
Den tellursyrade baryten kan sedan sönder- 
delas antingen på det sätt att den upplöses i sal- 
petersvra och lösningen blandas med utspädd svaf- 
velsvra, till dess att all barytjoi'd är utfälld, si- 
las och afdunstas i vattenbad till dess att all sal- 
petersyra är afröki; eller ock blandar man 4 d, 
torr tellursyrad baryt med i d. svafvelsyra ut- 
spädd med 6 till 8 d. vatten, digererar till dess 
sönderdelning skett, som går lätt, h varefter ba- 
rytsaltet fränsilas och lösningen afdunstas. Då 
blott en mindre del af vätskan återstår, öfverlem- 
nar man den åt frivillig afdunstning, h varunder 
den anskjuter i temligen stora, men sällan re- 
diga prismatiska kristaller. Ett ainga öfverskott 
af' svafvelsyra , som vanligen fordras, för att va- 
ra fullt af med barytjorden, blir slutligen qvar 
och bildar ett slags moderlut, som kan med al- 
kohol afsköljas. Likväl, för att fullt borttaga svaf- 
velsyian, gör man bäst att pul verisera kristaller- 
na och skölja pulvret med alkohol, samt åter npp- 
lösa syran och lemna den till frivillig afdunstning, 
om man vill hafva den i kristallform. 
Man kan äfven med salpeter oxidera tellursyr- 
lighct till tcllursyra. Detta sker på det sätt att 
