254 
Mail kan begagna denna omständighet för att 
rena tellursyran. Om man vid tellursyrans af- 
dunstning i vattenbad lemnar den q var efter full 
nttorkning ett par timmar, och slår vatten derpå 
efter afvalning, så utdrager detta i öfverskott till- 
satt svafvelsyra med ganska litet af tellursyran. 
Det mesta af denna sväller, utan att lösas, kan 
aftvättas med kallt vatten och lösas i kokande vat- 
ten. Var syran mycket blandad med skälighet 
så behöfves flera timmars digestion vid +100° för 
att utdraga den. Massan har då en dragning åt 
gult, som, eltei' syrans upplösning försvinner, hvar- 
vid syrligheten återstår, sammanfallen, hvit och 
tung. 
Om den vatlenhaltiga tellursyran utsattes för 
en ännu högre temperatur, som går öfver qvick- 
silfrets kokpunkt, men dock ännu icke till början- 
de glödgning, så bortgår äfven den sisla atomen 
vatten, och syran blir skönt poraeransgul, utan 
att kristallerna sönderfalla. Det är emedlertid gan- 
ska svårt att så styra temperaturen, att icke den 
delen af syran som är närmast upphettningsstäl- 
let reduceras till syrlighet, hvilket i alla fall ef- 
teråt visar sig emedan det reducerade är hvitt. 
Denna gula kropp har ej mer tellursyrans 
egenskaper, den är en annan isomerisk modifika- 
tion deraf, som vi vilja kalla modifikation d), 
emedan den synes svara emot niodifikation a) af 
tellursyrligheten. Den skiljei' sig lik väl ifj ån den- 
na derigenom, att den ger egna salter. Skönast 
gul fås den af små ki istallei'. Blekare blir den 
af stora kristaller eller af förut pulveriserad syra. 
Modifikation a) af tellursyran är fullkomligt 
olöslig i vatten, så väl kallt , som kokande. I fnit 
pulver uppslammas den lätt i vatten till en sentklar- 
nande gulaktig mjölk. Den är olöslig i salpetersyra, 
