268 
lialisalt, t. ex. salpeter eller chiorkalium, upphet- 
tas ganska lindrigt, h vilket på långt när ej be- 
höfver gå till glödgning. Detta salt är olösligt i 
svafvelsyra, salpetersyra, saltsyra och kaustikt al- 
kali, vid luftens vanliga temperaturer, samt i en ^ 
måttlig grad af koncentrering. Det löses af smäl- 
tande kalihydrat äfvensom efter lång kokande di- 
gestion med salpetersyra ; men har i båda fallen 
öfvergått från syrans modifikation a) till den af b), 
Tellursjradt natron. Om tellursyra mät- 
tas med. kaustikt natron, så upplöses syran deri; 
men om alkalit är öfverskjutande och särdeles om 
blandningen lindrigt uppvärmes, sä anskjuter det 
neutrala saltet på kärlets insida i kristalliniska 
korn, eller i en skorpa af kritallkorn. I detta 
tillstånd är saltet sedermera högst tröglöst, så väl 
i kalt som i kokande vatten. En del af saltet 
stannar i den alkaliska moderluten och kan fällas 
derur af alkohol. Det fås äf ven då endast i korn , 
lika svårlösta i vatten, som det förut afsatta. Det 
kristalliserade saltet innehåller i3.i p. c. vatten, 
som utgör 2 atomer. Om saltet kokas med för- 
nyade qvantiteter vatten, så upplöses det och be- 
håller sig sedan upplöst, om ej ett öfverskott af 
natron tillkom mer, da det smanmgom anskjuter 
i korn. Afdunslas upplösningen i vattenbad sä af- 
sättes intet och slutligen återstår saltet i en gum- 
niilik, mjuk, i vatten löslig massa. Intorkas det 
åter fullt så är det lika svårlöst som förut. Om 
detta salt ujijihettas till dess det förlorat sitt kri- 
stallvatten, hvartill fordras en stark hetta, som 
kommer glödgning nära, så återstår det hvitt till 
färiren, äfven så länsre det är hell; men det har 
nu öfvergått till en annan modifikation och är olös- 
ligt både i kalt och kokande vatten , men det lö- 
ser sig vid upphettJiing i uh>pädd salpetersyra-. 
i 
