2Sl 
ga något af dem på en Leslämd mäUningpunkt; 
nieii det går så mycket säkrare på den torra vägen, 
der man genom smältning af riktigt afvägda qvanti- 
teter kan frambringa dem. Sammansmälter man 
afvägda qvantiteter af tellursjrlighet och kolsy- 
radt alkali, det sednare i öfverskott, och väger 
den smälta massan, sä finner man, att för hvar 
atomvigt tellursyrlighet har en atomvigt kolsyregas 
bortgått. Sammansmälter man en atomvigt af syr- 
ligheten med I at. vigt kolsyradt kali, som böra 
långsamt upphettas för att undvika stänkning ge- 
nom fräsning, så får man en förening som smälter 
i glödgning, och som, långsamt afsvalad, anskjuter 
till en väfnad af större och rediga kristaller, h vil- 
ka i den kallnade massan lätt åtskiljas, eller ock 
låter massan bryta sig efter kristallernas genomgån- 
gar. Saltet löses något långsamt af kallt vatten, 
hastigare af varmt, och, afdunstadt i en kolsyrefri 
atmosfer öfver svafvelsyra, koncentreras lösningen 
nära till syrupsstadga , hvarefter det hela anskjuter 
i en kornig massa, som icke deliqvescerar i öppen 
luft. Saltet reagerar alkaliskt och smakar kaustikt. 
I lösning kolsyras det af luften och öfvergår till 
en af följande mättningsgrader. 
Tv äf al dt tellursyrligt kali fås genom sam- 
mansmältning af afvägda qvantiteter syrlighet och 
kolsyradt alkali. Saltet smälter vid en tempera- 
tur, som knappt ännu begynner synbart glöda, och 
kristalliserar utmärkt starkt under stelnandet. Mas- 
san är då hälft genomskin ande och färglös. Smält 
är den gul. Detta salt sönderdelas af vatten. 
Kallt vatten lemnar ett hvitt pulver olöst, men 
af kokande vatten upplöses det fullkomligt. Un- 
der det vätskan afkyles anskjuter ett kornigt salt 
derur, som dock är fyrfaldt tellursyriigt kali 
