289 
är löslig i ammoniak, som, clå den förflyger, af- 
sätter ett Lasiskt salt af blågrå färg. Tellursjr- 
lig cfvicksilfveroxidul mörkgul fällning, som ef- 
ter en stund blir brunaktig. Tellursyrlig qvick- 
silfveroxid hvit fällning, som med vätskan bil- 
dar en mjölk, ur hvilken den icke afsätter sig. 
Det samma bildas genom luftens inflytelse på det 
föregående saltet. Tell ur syrlig chromoxidul blekt 
gröngrå, voluminös fällning. 
Haloidsalter af tellur ock salt er hvari tel^ 
lursjrlighet är basis. 
Tellursyrligheten har, i likhet med flera andra 
clektronegativa metalloxider, den egenskapen att, 
i form af basis, förenas med mera elektronegati- 
va kroppar, och att af saltbildarnes vätesyror vid 
en viss koncentrering reduceras till haloidsalter, 
svarande emot sin oxidationsgrad; men telluren 
kan dessutom, likt selen och svafvel, äfven för- 
enas i andra förhållanden med saltbildarne, mot 
hvilka ingen känd syrsättningsgrad svarar. Tel- 
lurens haloid- och syre-salter hafva i allmänhet 
den egenskapen att smaka obehagligt metalliskt, 
nära likt antimonsalter , att af vatten, likväl med 
några undantag sönderdelas, hvarvid tellursyrlig- 
het afskiljes i form af ett basiskt salt, som sedan 
kan med nya qvantiteter vatten befrias från den 
dermed förenade syran. En af dessa salters huf- 
vudreaktioner är dessutom att, efter upplösning i 
saltsyra, fälla metallisk tellur då de blandas med 
svafvelsyrligt alkali, samt att, blandade med kau- 
stikt eller kolsyradt alkali, äfven ammoniak , först 
, fällas och sedan af mera tillslaget alkali åter upp- 
lösas, hvarvid med kolsyradt alkali värmets till- 
/C v. A. llandL i833. J 9 
