2g I 
löste i saltsyra ocli örverlenmade åt frivillig af- 
dunstning, lemiia den alkaliska clilorföreningen och 
tellursyraii i blandade kristaller om hvarandra. 
Tellarchlorid-') kan frambringas både på torra 
och våta vägen. Jag skall först omtala det förra. Le- 
des chlorgas öfver pulver af tellur, så uppkom- 
mer, vid luftens vanliga temperaturer, dem emel- 
lan ingen åverkan, men upphettas telluren lin- 
drigt, så sker föreningen med sådan liflighet, att 
man till och med, om chlorens qvantitet är till- 
räcklig, kan få se eld utbryta. Om temperaturen 
är tillräckligt hög under fortgången af chlorens 
absorption, så sammansmälter den öfverskjutande 
telluren med den nybildade chlorföreningen , som 
nu bildar ett svart, tjockflytande liqvidum, hvil- 
ket fortfarande absorberar cblor till dess att det 
slutligen begynner blifva genomskinligt mörkrödt 
och slutligen mörkgult. Det tål att öfverskjutan- 
de chlorgas får stryka en stund deröfver, sedan 
det blifvit genomskinligt, om det skall blifva fullt 
dermed rnättadt. Under afsvalningen ljusnar fär- 
gen till rent citrongul, och under stelningsmo- 
mentet kristalliserar föreningen tvertigenom och 
blir snöhvit. Är den i fast form gulaktig så hål- 
ler den ännu chlorur upplöst. Den har följande 
egenskaper: hvit, tvertigenom kristallinisk miassa, 
smälter lätt, blir då gul och slutligen mörkröd 
kort innan den kommer i kokning. Den kokar tungt 
och med stänkning, så att den är svår att destillera, 
och dess kokpunkt är ganska hög. Dess gas är 
mörkgul, och kondenseras i kall och torr luft till 
ett hvitt, icke kristalliniskt mjöl. I öppen luft 
' deliqvescerar tellurchloriden fortare än chlorkal- 
*) Härmed betecknar jag den förening som svarar emot 
tellursyrligheten. 
