i hvilkeii qvantitct tellar som helst. 1 <ramnaa nian 
som dessa bafva den egenskapen alt förenas 
i alla proportioner, är det svårt att frambringa 
någon förening i bestämda förhållanden. På torra 
vägen kan endast ioduren frambringas. Man sam- 
manrifver iod och tellur och upphettar blandnin- 
gen ganska lindrigt i ett glasrör, på h vilket man 
lielt nära intill bvarandia utblåst tvenj^e kulor, 
af hvilka den ena emottager blandningen. lod 
afdestillerar och anskjuter i den andra kulan, un- 
der det alt öfre delen i den, som innehåller bland- 
ningen, inuti öfverdrages af ett sva it sublimat, 
som är ioduren. Hettan måste vara ganska lin- 
drig om icke ioduren skall begjaina sönderdelas 
och afgifva iod, och lemna en med tellur öfver- 
mättad metallisk iodhaltig massa. 
loduren har följande egenskaper: den svart, 
med någon metallglans på jtan , smältbar, flj^g- 
tig, kan fås i lätta, kristalliniska fjun , är för öfrigt 
i smält tillstånd icke kristallinisk i brottet, an- 
gripes alldeles icke af vatten, h varken kallt eller 
kokande, men sönderdelas med lemning af me- 
tallisk tellur, då den digereras med ammoniak el- 
ler saltsyra. Af en stark och hastig hetta sön- 
derdelas den och ger iod med lemning af en tel- 
lurrikare iod förening. 
lodid. På våta vägen får man denna för- 
ening endast ofullkomligt då iod- och tellur-puU 
ver digerei as tillsammans. Efter en längre åver- 
kan bildas en mörkbrun upplösning, som genom 
afdunstning i vattenbad snai t blir mindre färgad 
och lemnar en ganska ringa svart återstod, som 
ytterst långsamt med brun färg löses i vatten. I 
evaporations-klockan ser man under afdunstning 
luften färgad af iodgas, och denna upplösning har 
egentligen icke varit annat än en lösning af iod 
