3o3 
liilkommit, än som af iodvätesjran kan sönder- 
delas. Då vid detta tillfälle iod icke fälles, så vi- 
sar det, att en förening af i at. tellur med 3 dub- 
belatomer iod är löslig i vatten; men den kan icke 
fås i fast form, ty vätskan afsätter, genom frivil- 
lig afdunstning, vanlig telluriodid, under det att 
den öfverskjutande tellursyran kristalliserar färg- 
lös kring kanterna. Den ena dubbelatomen iod 
bortgår således under afdunstningen med vattnet. 
Äfven då jag tog de blandade syrornes upplös- 
ningar så koncentrerade, att några ögonblick efter 
deras blandning en solid svart kropp afsättes, så 
befanns denne vara den vanliga iodiden och gaf 
vid behandling med kokhett vatten den mörkfär- 
gade vanliga basiska iodid föreningen. 
Fluortelliir. Af denne har jag endast kun- 
nat frambringa fluoriden. Den fås då tellursyr- 
lighet upplöses i fluorvätesyra. Om denna lösning 
afdunstas i vattenbad till dessatt en klar , färglös 
syrup återstår, så anskjuter denna under afsval- 
ning i mjölkhvita mameloner, som synas vara ett 
basiskt salt. Om dessa kristaller sedan ytterliga- 
re upphettas, så gifva de ifrån sig vatten och li- 
tet fri fluorvätesyra, h varunder de smälta. Der- 
efter kommer tellurfluorid. Denna uppfångades 
i mitt försök på det sätt, att i öppningen af den 
platinadegel, som innehöll fluorföreningen, sattes 
en större platinadegel, så att den alldeles tillslöt 
öppningen, och i denna degel hälldes vatten , som 
under påstående försök afkyldes genom tillsatt is. 
Då den undie begynte glödga i bottnen afbröts för- 
söket. Den sublimerade fluoriden var fullkomligt 
genomskinlig, mjuk eller half flytande i värme och 
i köld en stel massa , som så hastigt deliqvescera- 
de att ingen ting kunde dermed företagas innan den 
begynte från degeln afllyta. Genom tillsats af 
mera vatten utfälldes tellursyrlighet. 
