382 
sig ea matematisk kurs; och vid i6 års ålder 
hade han redan genomgått Ca.mpe's Revisions- 
verk och BASEDO^vs Skrifter, hvarutur han hem- 
tade den pEedagogiska riktning han sedan följt. 
Utmärkande anlag för tonkonsten, hvilka han 
både på orgeln och violinen uppöfvade, under det 
han grundligt studerade generalbasen, satte honom 
i förbindelse med flere bildade män, af hviikas 
umgänge både hans kunskaper och vana vid verl- 
den vunno en förmonlig utveckling. Först vid 
20 års ålder, 1793, kom han i tillfälle, att be- 
söka universitetet i Köpenhamn. 
Här blef han, för sitt uppehälle, nödsakad 
att biträda med enskilt undervisning åt andra: 
ett yrke, som han väl erkänner vara gagneligt 
att grnndfästa och utvidga hvad man i skolor- 
na lärt, men som i öfrigt beröfvar den stude- 
rande mycken tid till egen förkofrnn. Det till- 
bud som yppade sig, att förestå undervisnin- 
gen för flere familjers barn i Christiania, emot- 
tog han derföre så mycket hellre, som han der- 
iqenom fördes till, och slutligen fastades i ett 
land, der han träffade åtskillis^a slä2:t-förbindel- 
ser. Snart blef han likväl, genom sin musika- 
liska färdighet, kallad till annan sysselsättning; 
och anställdes på en gång såsom Lärare vid en 
undervisningsanstalt och såsom Organist i Fre- 
driksstad. Men äfven här fann han sin verk- 
ningskrets för inskiänkt, helst han ännu sökte ut- 
vidgandet af egna kunskaper, och flyttade derföre 
år 1797 till Bergen, livarest han blef antagen 
till Organist vid Kors-kvrkan. Tillika syssel- 
satte han sig med undervisning i musik, språk 
och andra, i synnerhet matematiska vetenska- 
per, hvarigenom ett sparsamt bröd kunde be- 
redas honom, hustru och barn, ehuru han sjelf 
