383 
kallar det, nied Biskop Bruuns ord, ett svälte- 
bröd. Den tid, som sålunda kunde blifva ho- 
nom öfrig, användes likväl ännu till egen utbild- 
ning, i fysiska ocli astronomiska vetenskaper- 
na, för hvilka han icke tröttnade att uppoffra 
nattens hvila, efter mången mödosam, ofta be- 
kymmerfull dag. Detta sjelf-studium , som han 
kallar det, lättades och befordrades genom när- 
mare umgänge med en aktningsvärd upplyst 
man, Justitiee-rådet Lasson. I hans sällskap 
fann Bohr ett gynnande tillfälle att äfven in- 
tränga i den grekiska och romerska litteraturen ; 
och snart var han i besittning af all den hu- 
manistiska bildning, som tillhörde hans tid. 
Från den utgick äfven hans stora nit och 
onttröttliga bemödanden att verka för sitt lands 
upplysning. Den åtrå han hyste att sprida gagn 
och förädling bland medmenniskor , fann till 
en början ett värdigt fält för sig i undervisnin- 
gen af arbetsklassens ungdom. Han stiftade för 
sådant ändamål, gemensamt med dåvarande ho- 
spitals-predikanten Weliiaven och en aktnings- 
värd Svensk, Porath, år 1802, den första sön- 
dagsskola i Bergen; och tvenne andra följde 
snart derpå. Utom religiös och moralisk bild- 
ning, meddelade han åt handtverkslärlingarne 
sådana elementar-kunskaper , som blefvo dem 
upplysande i deras olika yrken. Till medhjel- 
pare utsågos de skickligaste och mest stadgade 
bland lärlingarne, och dessa njöto alla aftnar sär- 
skilt undervisning i Bohrs eget hus. En af dem 
har på denna väg gjort sig förtjent att sjelf 
nu vara antagen till Skollärare. Sålunda njöt 
Bohr, såsom denna skolas Öfverlärare, tillfreds- 
ställelsen, att se 20 Bergens folkmängd utgå 
undervisad och^ som han hoppades, moraliskt 
