4o4 
han preesidiura uti Kongl. Vetenskaps- och Vit- 
terhets-Samhället i GÖtheborg, hvilket han föl- 
jande året vid samma tid lemnade, med ett tal 
om lärda samliällens upphof och ändamål, med 
någon tillämpning på samhället i Götheborg, och 
på den ortens fördel af dess bestånd och förö- 
kade verksamhet. 1810 den 10 Januari förord- 
nade Kongl. Maj:t honom till en af ledaraöter- 
ne uti komiten till beredande af en allmän 
fattigvård i riket. 1811 den 28 Januari ut- 
nämdes han till Kommendör af Kongl. Wasa- 
Orden, och den 27 derpå följande Maj till Rid- 
dare af Konung Carl XlII:s Orden. Erhöll s. 
å. den 16 Maj diplom, att vara heders-ledamot 
af Kongl. Collegium Medicum, Blef 181 3 leda- 
mot af Bibel-Sällskapet i Götheborg, af Svenska 
Läkare-Sällskapet och af Kongl. Hushålls-Säll- 
skaperna i Götheborgs, Wermlands och Skara- 
borgs Läner. 1826 den 27 November undfick 
han sin sista jordiska belöning, då Kongl. Maj:t 
täcktes pryda honom med St. Korset af Kongl. 
Wasa-Orden, och den 6 Januari 1824 undfick 
han den himmelska, då han, efter en längre tids 
ålderdomsbesvär, stilla och frimodigt afsomnade, 
på 8 dagar nära, 84 år gammal. 
I sitt yrke, såsom läkare, var han allmänt 
erkänd såsom ulruärkt skicklig, och följde sin tid 
i kunskapers inhämtande och årliga förökandet af 
sitt goda bokförråd. För vetenskapens lugna och 
gagnande utöfvande sörjde han på det sätt, att 
han, genom faderlighet och gästfrihet, samman- 
höll alla i staden praktiserande läkare såsom 
bröder. Men för Götlieborgska samhället i det 
hela , var han öfver ett hälft århundrade en 
ovärderlig och sällsynt nyttig medlem. Direk- 
tören vid Ostindiska Kompagniet, Niclas Sahl- 
