10 
Hälleflintan består af en finkornig eller lät, 
mer och mindre synbart likartad, grundniassa af 
flerahanda färger, såsom rödbrun, svart, gul, röd, 
grå och hvit med en mängd mellanliggande nu- 
ancer. Likasom uti graniten och gneissen de fyra 
mineralierna orthoklas, oligoklas, qvarz och glim- 
Qiei', genom för oss troligen ännu icke fullt ut- 
ledda krafter, hvar för sig utsöndrat sig i kristal- 
liseradt eller kristalliniskt tillstånd och i för blotta 
ögat urskiljbara partier, hafva samma bestånds- 
delar deremot uti hälleflintan ingått en så intim 
förening eller blandning, att deraf uppstått en 
mer och mindre finkornig eller lät grundmassa. 
Att så verkligen förhåller sig ådagalägges icke al- 
lenast genom de kemiska undersökningar, som på 
en mängd hälleflintvarieteter blifvit anställda och 
som här ofvan finnas upptagne, utan äfven genom 
den småningom skeende öfvergång till granit el- 
ler gneiss, som man på åtskilliga ställen har till- 
fälle att iakttaga. Den här ifrågavarande halle- 
flintbildningen visar sålunda på fleia punkter en 
sådan öfvergång till den gneiss, uti h vilken den- 
samma lagerformigt är innesluten, i synnerhet i 
gränsen mot den gneiss, som på östra sidan till- 
stöter. Denna öfvergång uppenbarar sig derige- 
nom, att hälleflintmassan först blir mera kornigt 
afsöndrad och derpå upptager kristallinisk fält- 
spat, h vilken, jemte tillika framträdande glinuner 
och qvarz, småningom tilltager i mängd, så att 
den täta grundmassan mer och mer undanträn- 
ges, tills bergarten slutligen framstår såsom en 
ren och tydli" "neiss. 
Allteftersom den ena eller andra af ofvan 
nämnde beståndsdelar är till mängden rådande 
och jdllefler som de med hvarandra hafva sam- 
mansmaU lill en mer eller mindre inlim eller 
