12 
liornblende, dels chlorit såsom beslåndsclelar in 
gå, men hvilka nästan endast föiekomma pA sjelfva 
malmfallet, skola vid dettas närmare beskrifning 
komma att vidröras. 
Efler denna korta öfversigt af den närmast 
angränsande traklens geognosi, öfvergå vi till be- 
skrifning af sjelfva malmfältet ocb stanna först 
ofvan dag, föi- att taga de särskilta grufveöppnin- 
garne med deras der anstående bergarter i be- 
traktande *). 
Utmed östra sidan af den s. k. Grufvesjön 
mellan Dannemora sjön i söder ocb Filmsjön i 
norr framstryker i N.N.O. till S.S.V. en lag, un- 
gefär I mil lång och från 500 — 1000 alnar bred 
bergsträckning, som till hufvudsaklig del består 
af hälleflinta. Det är i vestra sluttningen af denna 
bergslräckning ocb på ungefär dess balfva längd, 
som Dannemora jern malmsfält bar sitt läge på 
ömse sidor om råskill nåden mellan Films och 
Dannemora socknar. Den malm förande höjden^ 
som på östra sidan begränsas af mossar och sid- 
ländta ängar, bar i dess mellersta del en låg sa- 
delformig insänkning, till b vilken en sakta afslutt- 
ning äger rum från båda ändaine. Dock infaller 
det högsta läget i fältets norra del, som uppnår 
en höjd öfver Orufvesjön af närmare 60 fut, då 
*) Jag begajjMiar här tillfallet, att otlenlligeii betyga 
verkets nuvarande skicklige och nitiske styresman, 
min värderade vän, Herr Bergmästaren Carl Beromls, 
min varmaste erkänsla, såväl för den utmärkta väl- 
vilja och förekommande godhet, hvarmed jag under 
mina förnyade besök vid grufvefältet, af honom om- 
fattades och uti allt tillhandagicks, som äfven för 
dc många vie;tiga råd och upplysningar rörande gruf- 
vorne, som han, på grund af sin långa erfarenhet 
så ()förl)eh;illsaml hafi godht^ten miMkicIn mig. 
