15 
kila ofta åt ena eller andra sidan viggformigt i 
eller emellan hvarandra. 
Af de tre fälten vid Dannemora utmärker 
sig Mellanfältetf genom en nästan fullkomlig brist 
på blottade berghällar. Det är näsfan endast ef- 
ter de kring bräddarne af der befintlige grufvor 
genom en mer eller mindre djup jordrymning blot- 
tade s. k. Dagkljfter, som bergarternas förhållande 
kan bedömmas. Med undantag af östra sidan utaf 
Ungkarlsgrufvan, der hälleflinta är anstående, in- 
nehålla dessa dagklyfter öfverallt på ömse sidor 
om det mäktige malmlagret mörkgrå kornig kalk. 
Likväl visar sig på vestra dagklyften under Skarn- 
vinden ett famns mäktigt lager af s. k. randig 
hälleflinta, h varom mera sedan. Det är således 
blott på Norra och Södra fälten, som den nyss 
omtalte lagervexlingen bergarterna emellan kan 
iakttagas. På det sednare af dessa fält är det 
nästall uteslutande hälleflinta och kalksten, som 
så med hvarandra omvexla. Kalkstenen bildar 
nemligen här flera isolerade temlis^en mäktiga och 
långt fortsättande lager, h varibland utmärker sig 
det lager, som uppsätter uti det vester om Silf- 
bergsgrufvorne belägne s. k. Koxutberget, som 
uppnår en^Jiöjd^af omkring 40 fot öfver Grufve- 
sjön. Ett annat kalklager är det, som, efter för- 
hållandet i dagen att dömma, omsluter Silfbergs- 
grufvornes malmfyndighet: ett tredje det, hvari 
Ängs-skärpningens, Apalgrufvans m. fl. malmkört- 
lar äro inkastade och ytterligare ett fjerde, det 
hvari Abborn, i Rudan, Braxen och några andra 
smärre skärpningar hafva sitt läge. Alla dessa 
kalklager äro på en eller annan, stundom också 
på begge sidor omgifne utaf lager af hälleflinta, 
såsom kartan närmare utvisar. På det förra el- 
ler Norra fältet deltager också chlorit eller, rättare 
