18 
arterna, hvarigenom deras nära samband sinsemel- 
lan nogsamt antydes, äger ofta en sa intim före- 
ning eller blandning dememellan rum, att jag så 
må säga till deras inie njassa, att detta samband 
deiutaf ännu ytterligare påpekas. Det är hufvud- 
sakligen chloriten, som dervid spelar en vigtig 
rol. Detta mineral saknas nemligen sällan i någon 
af de andra bergai terna, hvilka i hö2;re eller lägre 
grad äro deraf genomdränkta. En närmare skil- 
dring af hvar och en ntaf dessa bergarter särskildt 
torde klaraie belysa dessa nu antydda förhål- 
landen. 
Undei' benämningen Gröna eller Fetgröna är 
här vid Dannemora en bergart bekant, som. består 
af en tätskifFrig eller skiippig, mera sällan bladig, 
för känseln något fet och hal, massa af oren se- 
ladongrön fäig. Den smälter för blåsröret teiidi- 
gen lätt och stilla till en svart glänsande kula, 
som stunduni dragés af magneten och den de- 
komponeras med lätthet af varm saltsyra under 
afskiljande af en flockig kiseljord. Denna bergart 
är chlorit eller eld or it. skiffer. Den är genomdragen 
af flera i olika riktningar löpande lossnor, som 
äro beklädda med en fett- eller vax-g länsande 
hinna, och af hvilka de flesta under en mer el- 
ler mindre spetsig vinkel afskäia stryknings- eller 
skifFringslinien. Sällan är dock denna chlorit all- 
deles ren och fri från främmande inblandning, 
utan \anlisen mer och mindre intimt blandad 
med granat och hornblende, hvilka någongång också 
träffas utsöndrade i särskildta kristalliniska partier. 
Graniten förekommer icke sällan utbildad i rhom- 
boidaldodecaedriska, porfyrlikt inströdda kt islaller. 
Merendels äro dock dessa ämnen så intimt sam- 
manväxte i och med den chloritiska grundmassan, 
alt denne åtminstone vid första ögonkastet ser 
