26 
sammanbrutne dagöppningarne beslår af en lät- 
skifiVig, än ljusare än mörkare grå, kalksten, hvars 
lager falla circa 15° — 20° från lodlinien mot ve- 
ster. SkifFriglieten betingas neniligen här af en 
större niänfjd af clilorit, än i de rent korniga 
massformiga varieteterna. Utosii det att sjelfva 
grund massan är i hög grad genomdra nk t med 
chlorit och strålsten samt impregnerad med små 
korn af jernmalm *), har nemligen chloriten ut- 
söndrat sis: i tält invid hvarandra lioorande sam- 
a CO 
manhängande helt tunna skifvor, som orubbadt 
och ulan förändring genomdraga hela bergarten, 
hvarioenom densiimma både i stort och smått er- 
o 
håller en viss skilFrighet. Denna inblandning uti 
kalkstenen är här af ett ganska menligt inflytande 
på grufvebyggnadens bestånd, emedan den fuk- 
tighet och det dagvatten, som om hösten tager 
sig väg och nedsipprar företrädesvis mellan dessa 
skifvor, genom sin öfvergång till is under vin- 
lern, utvidgar och åtskiljer desamma, h varigenom 
bers^arlens inre sammanhans: småningom förmin- 
skas eller upphäfves och styrkan hos de i sig 
sjelfva nog höga och farliga gr ufve väggarne vL- 
terligare försvagas. Följderna häraf hafva tyvärr 
också icke dröjt att uppenbara sig genom de flera 
mer och mindre betydliga ras, som åtskillige gån- 
ger från denna vägg här inträffat. 
Men utom genom dessa nu nänuide inbland- 
ningar karakteriseras den vid Dannemora före- 
kommande möika kalkstenen äfven genom närva- 
ron af ett kolhalligt ämne. Men detta är så tint 
fördelad t och vanligen i så ringa mängd närva- 
rande, att det icke n)ed blotta ögat är skönjbart, 
*)^DL'n kallas dcrloie har vid Dannemora ock>å jern- 
bindig" kalk. 
