27 
och ulan särskiidt anställda j)rof skulle undgå 
uj)pniärksaiijlieten. Man öfvertygar sig dock lät- 
leligeii om närvaron deraf genom följande (örfa- 
ringssätt. Återstoden efter kalkstenens behandling 
med utspädd saltsyra pnlveriseras finare och di- 
gereras en längre tid med något mindre utspädd 
syra, för att upplösa möjligen q var va rande kol- 
syrad kalk, hvarefter pulvret upphettas till glödg- 
ning samt rent syrgas ledes deröfver och uppfån- 
gas i kalkvatten, h vilket deraf grumlas. Flera 
sådana prof på olika kalkstensvarieteter från de 
olika fälten, både ofvan och under dag, hafva alla 
utfallit med samma resultat. Men ehuru således 
genom dessa försök den öfvertygelsen blifvit stad- 
gad, att ett kolhaltigt ämne förekommer såsom 
en konstant inblandning uti den möika jernbin- 
diga kalkstenen här vid Dannemora, hafva likväl 
tyvärr dess fina fördelning och ringa qvantitet 
icke tillåtit ett närmare och säkrare bestämmande 
af detta kolhaltiga ämnes rätta nalur. Då nu, 
såsom vi straxt längie fram få se, uti de kalk- 
spatsgångar, som genomskära malmlagren icke så 
sällan förekommer dels bergbeck dels också ett 
stenkolslikt kol, så låg den föreställningen nära, 
att äfven i sjelfva den omgifvande kalkstenen ett 
dylikt kolhaltigt ämne förefunnes. Men både berg- 
becket och det stenkolslika kolet, underkastade 
torr destillation, afsätta i retorthalsen gulbruna 
droppar af en flygtig vidbränd olja, hvilket der- 
emot icke är händelsen, då den nyssnämnde åter- 
stoden efter kalkstenens behandling med utspädd 
syra underkastas samma behandlingssätt. Då man 
nu derjemte påminner sig, att fjäll af grafit i 
större och mindre mäns^d icke så sällan förekom- 
ma uti åtskilliga af våra korniga kalkstenslager, 
torde man möjligen af dessa förenade omständig- 
