3! 
spiidd syra kan öfvertyga sig derom. Da å let siar 
nemligen vanligen ett mer och mindre t^iotkor- 
nigt pulver, i olika prof varieiande mellan 5 — 
20 j)roc. af stenens vigt, och hvilket enli£;l dera 
anställd undersöknins: utvisar en sammansättninor 
nara analog med hälleflintans. 
Sådana äro nu i korthet skildrade de berg- 
arter, som under en vandring på malmfältet ofvan 
dag tilldraga sig uppmärksamheten. Ordningen 
vore nu, att ftån någon af de många häst vindarne 
hegifva oss ned i de underjordiska arbetsrummen, 
för att granska och beskrifva alla de i gång va- 
rande grufvorna med deras många irrgångar*). 
Men innan vi inbjuda läsaren, att vara oss följ- 
aktig på denna färd och för sådant ändamål i 
den nyss på lafven urlaslade malmtunnan med 
*) Den bärjemle bifogade Djupkarlan öTver en del af 
Dannemora Malmfält (Tab. III— XVI eller Fol. 1—14) 
är en till |-dels Markscheiderskala reducerad kopia 
af den iitaf Markscheider S. G. von Zweigbergk är 
1823 förfärdigade karta, för bvilken till bufviidsak- 
lig ^rnnd legat de utaf framlidne Heri' Bergmästaren 
Jonas Beronius tid efter annan verkställde mätningar. 
De från 1823 till näi varande tid, förnämligast af Herr 
Carl Beronius utförde mätningar, hafva af bonom 
godhetsfullt blifvit ställde till min disposition ocb äro 
således äfven på denna kopia intagne. De utsatta 
sifFrorne betyda djupet i famnar under den allmänna 
afvägningspunkten. 
De olika bergarternas utsträckning och förhål- 
lande till hvarandra och till malmen hafva seder- 
mera, på grund af närvarande undeisökning, blifvit 
så noga som möjligt utmärkte. Till undvikande af 
kartans belastning med för många fäiger på ett li- 
tet utiymme, hafva malmpartierna lemnats blanka, 
men i stället signerats med det vanliga jerntecknet d^. 
