35 
ger varit vexelvis öFvergifna och åler upptagna, 
af orsak antingen att hängande och liggande väg- 
garne understundom mera närmat sig till hvar- 
andra och sammanträngt malmen eller att malm- 
lagret blifvit afskuret af mer eller mindre mäk- 
o 
tiga gångar eller s. k. Skolar af ofyndigt berg. 
Till närmare utredning af detta vigtiga ämne 
återkomma vi snart längre fram. 
Vi se således, att här äro flera olika malm- 
lager, som fortlöpande jemte h varandra i mer el- 
ler mindre parallela eller divergerande linier, an- 
tingen bibehålla en i det närmaste oförminskad 
mäktighet, utefter hela lagrets längd, såsom hän- 
delsen är med de stockformiga lager, uppå h vilka 
^de s. k. Storgrufvorna äro uppslagna, eller också 
här och der vexelvis hopdragas och åter utvid- 
gas, h varigenom uppkommit dessa mer och min- 
dre långsträckta linser, som på längre eller kor- 
tare afstånd rätlinigt följa den ena på den andra 
och tillsammans konstituera de, att jag så må 
säga, radbandslika eller kedjeformiga lager, eller 
de rätlinigt ulströdda och i vissa grupper förde- 
lade malmkörtlar, på h vilka de många, numera 
nästan alla öfvergifna Strögrufvorna varit arbe- 
tade. Likasom dessa sednare äro fördelade i vissa 
grupper, så är också förhållandet med Storgruf- 
vorna. H varje grupp af dessa sednare tillhörer 
särskildta stockformiga lager, hvilkas strykning 
och läge tydligen gifva vid handen, att något 
sammanhang dem emellan icke äger rum. Så- 
lunda äro Södra fältets Storgrufvor eller de s. k. 
Silfbergsgrufvorna uppslagna på ett lager, hvars 
strykning går i N.N.O. — S.S.V. med ett obetyd- 
ligt fallande åt vester. Den malmstock, på hvil- 
ken grufvorna å Mellanfältet äro arbetade, är 
deremot en helt annan. Närmare 100 famnar 
