36 
längre åt öster belägen, härden också en ojemn- 
förligt slörre mäktighet. Den framstryker först i 
IS. — S. , men slår under sin fortgång mot norr 
buk på sig och böjer sig åt JV.O.: dess stupnings- 
vinke] varierar mellan 15^ — 25^ från lodlinien 
mot vester. På ISorra fältet tillhör den malm- 
fyndighet, på h vilken Kungs-, Bond- och Wer- 
wiersgrufvorna bearbetas, ett annat lager än det, 
h varpå Sjö-, Hagströms- och Fischersgrufvorna 
äro anlagda. Det förra lagrets obetydliga mäk- 
tighet, i jemförelse med Mellan fal tets, antyder 
också, att det icke gerna kan vara en fortsättning 
af Jord- och Ödesgrufvornas malmfyndighet, isyn- 
nerhet som båda lagrens strykningslinier äfven 
bafva en något olika riktning. 1 stället torde ' 
ett sådant samband efter all sannolikhet äga rum 
med den malmfyndigbet, på h vilken Sandels- och 
Risellsorterna samt Örnersgrufvan äro brutna, och 
h vilken, såsom vi framdeles få se, tillhör ett 
med den stora malmstocken å Mellanfältet paral- 
lelt mindre malmlager. 
Ehuru, efter hvad längre fram kommer att 
synas, anledning icke saknas till den förmodan, 
att uti flera af de respectiva lagren .malmfyndig- 
hetens gräns mot ändarne om icke redan, dock 
i det närmaste, är uppnådd, förefinnas likväl 
omständigheter, som antyda, att vissa af de re- 
dan bekanta lagren möjligtvis kunna hafva en 
större utsträckning i fält, än man hittills före- 
ställt sig. Sålunda utvisar kompassens förhållande rf 
längsefter den varpbetäckte sjöstranden norr om 
Geschworner-bostället, en möjlig närvaro af nå- 
gon malnitillgång på vestra sidan om IMellanfäl- 
lets Storgrufvor, så vida icke denna kompassens |t| 
afFektion skulle härröra från det nära grannska- , 
pet med dessa sednare. Skulle deremot detta 
