37 
icke vara händelsen, sä kunde man här hafva 
ett raalmlager, som vore parallelt med Storgruf- 
vornas och som sålunda af läget alt dömma, 
kunde vara en fortsättning af Silfbergsgriifvornas. 
— Vid en jordrjmning redan på 172()-lalet 
straxt norr om Ödesgrufvan i afsigt att dermed 
taga igen Storgru fvelagret i dess fortsättning norr 
ut, påträffades visserligeii fast malmföiande klyft, 
men arbetet måste för vat lentillopp från den när- 
belägna GruFvesjön öfvergifvas. Varp och jord 
till flera alnars djup göra nn detta slälle, bekant 
under namnet Dalkarlsgropen, otillgängligt. I sed- 
nare åren, vid gräfningen af en vattengraf, straxt 
vester om Bondgrufvan, påträffades äfvenledes 
fast häll, som var malmförande. Sannolikheten 
af Jord- och Ödesgru fve-lagrets vidare fortsättning 
norr ut på sidan om Kungs- och Werwiersgruf- 
vorna torde genom dessa omständigheter vara 
tillräckligt påpekad, för att förtjena att med all 
uppmärksamhet ihågkommas. Grufvesjöns nära 
belägenhet har dock hittills förhindrat, och torde 
äfven framdeles komma att länge förhindra de 
försök, som kunde bidraga till dessa frågors 
lösning. 
1 sammanhans: härmed torde böra omnäm- 
nas det starka kompassdrag, som äger rum syd- 
ost om malmfältet, straxt norr invid allmänna 
landsvägen till .Österby bruk och vid foten af 
den lilla bergsträckning, der grufvorna äro be- 
lägna. Någon jord rym ning har här ännu icke 
ifrågakomrait, och stället är också besvärad t af 
vattensjuka, såsom beläget i gränsen mot den låg- 
ländla sumpiga ängstrakt, som sliäcker sig mel- 
lan Films- och Dannemora-sjöarne och fortfar 
från grufvehöjden Öster ut nästan ända fram mot 
Österby. 
