48 
tare tids sprängning malmen åter småningom in- 
kommit. Denna slags föitryckning eller detta 
malmens periodiska af- och tilltagande har här- 
rört af en helt annan orsak, än den nyss förut 
nämnde. Den har utan tvifvel sin förklarings- 
grund i den omständigheten, att hängandet eller 
liggandet eller också båda de ofyndiga väggarna 
närmat sig till hvarandra antingen i strykning 
eller i stupning, d. v. s. slagit buk på sig och 
såmedelst utträngt malmen för en tid, tills de 
åter afiägsnat sig från hvarandra och malmen 
sålunda återtas[it sin förra mäktisfhet. Den lins- 
eller körtelformiga skapnad både i stort och smått, 
som utmärker många af våra Svenska jernraalms- 
depoter och, efter hvad förut är antydt, äfven 
för Dannemora icke är främmande, torde gifva 
ett stort och ytterligare stöd åt denna åsigt. 
Dessa skölar af chlorit och hälleflinta äro 
uppenbarligen inga verkliga gångar, utan ifyll- 
ningar mellan malmstockens afsöndringsy tor samt 
utan tvifvel bildade liktidigt eller nära liktidigt 
med denna. Ett stöd för denna åsigt, som eljest 
påpekas genom chloritens intima beblandning med 
och uti jernmalmen, vin nes ytterligare genom 
det förhållandet, att både chloriten och hälleflin- 
tan stundom träflfas i form af större eller mindre 
körtlar utan någon ordning inkastade här och 
der uti malmmassan, ända från några kubiktums 
till och med flera kubikalnars storlek. Huru för- 
klara dessa båda så olika förekomstsätt af ett och 
samma ämne på ett nöjaktigt och tillfredsstäl- 
lande sätt, om icke genom det sannolika anta- 
gandet, att dessa ämnen från första början fun- 
nits jemnt och fint fördelade och blandade ibland 
hela lagermassan, men att de sedermera på samma 
§'»ng, 
