52 
alla cle antli a varieletei na. Den hestår af en gul- 
grå åt gröngrålt stötande griindmassa af mycket 
fintiådig^ textur. Derioenom alt de små fina strå- 
larne eller trådarne till större delen sammanvuxit 
paridlelt med hvarandia, har massan i stort er- 
hållit en viss tätskilFrig struktur. Den har på 
skifFringsy tan ett ojemnt spiiltrigt, men på borst 
ett oredigt kortstråligt biott. Dess egentliga vigt 
vid 4-8° Gels. är 3,516. För blåsrör i tång blir 
den mörk, nära svart, (till ett tecken att mangan 
ingårr i dess sammansättning) och smälter sedan 
i tunn kant trögt till mörk slagg. Den har pa 
100 delar befuiuiits innehålla: 
Kiselsyra .... 48,89 
Lerjord 1,46 
Ka I k jord .... 0,73 
Tal k jord .... 2,92 
Manganoxidul . 8,46 
Jernoxidul . . . 38,21 
100,67. 
Syreqvantitelerne hos kiselsyran och baserna 
(brhålla sig till hvarandi a såsom 9:4, hvaraf föl- 
jer hornblendets allmänna formel rS^+3r'S^ Bräc- 
kan är således en mycket jern- och mänga noxidul- 
rik varietet af hornblende och tillhör de strål- 
stensartade eller till och med asbestartade varie- 
tfterna af detta mineral. Ingen under således, 
om i dess giund massa fleta olika textur modifika- 
tioner af samma kemiska sammansättning före- 
komma. 
I sammanhang härmed bör omnämnas ett 
hittills inom landet förut icke uppmärksammadt 
mineral, som genom sista årens jord rymning och 
brytning blifvit bloUadt på Hjulvinds östra dag- 
klyft. Det förekommer der såsom särskildt ut- 
o3 
0,20- 
1,14 
1,90 
8,48 
11,72 4 
