55 
garna i dessa håligheter äio dessutum alltid be- 
klädda med samnianhopade krislalldriiser vanli- 
gast af kalkspat, någongång af ofäigad qvarz, 
amelhyst eller röktopas. Då de båda förekomma 
tillsammans i ett och samma drusbål, sitta qvarz- 
kristallerna merendels anvuxna ofvanpå kalkspats- 
kiistallerna. 
Den derba eller spatiga kalken i dessa gån- 
gar är ofta, såväl uti fina sprickor och ritser som 
ock i dess inre massa, mer och mindre genom- 
tiängd af ett kolhaltigt klibbigt bergtjärelikt 
ämne. Likaledes förekomma kulor af bergbeck, 
från en linias till 1 tums diameter, i större och 
mindre mängd liggande ibland de kristaller af 
kalkspat eller qvaiz, som bekläda drushålens väg- 
gar, eller också helt och hållet eller till en del 
uti vissa af dem inneslutna. En mer eller min- 
dre fullkomligt klotrund ihålighet återstår då uti 
kristallens massa, sedan bergbeckskulan blifvit af- 
lägsnad; — ett ovedersägligt bevis, att dessa ku- 
lor blifvit bildade straxt före eller under samma 
tid, som de dem inneslutande kristallerna. 
Någongång, fastän sällan, har man äfven uti 
dessa kalkspatsgångar i äldre tider funnit något 
större stycken af ett stenkolslikt kol, som nä- 
stan alltid har suttit anväxt på eller varit åtföljdt 
af rödaktig kalkspat. Numera eller i sednare ti- 
der söker man det förgäfves, ty tioligen är det 
endast på lägre djup eller närmare dagen, som 
det har haft sitt förekommande. Man finner det 
sålunda nu för tiden endast någongång såsom en 
sällsynthet i en eller annan äldre samling. I torr 
destillation utvecklar det ett syrligt vatten och en 
flygtig vidbränd olja, som i form af gulbruna 
droppar afsätter sig i retorthalsen. Det är någon- 
gång genomdraget af små tina ådror af ofärgad 
