(51 
Möjligheten alt vinna detta ändamål bereddes vis- 
serligen härigenom, men icke destomiiKlre tilltog 
faran för en ny öfversvämning dagligen genom 
läckornas ökande bakom stendammen, så att man 
slutligen fruktade att ingen pumpning skulle blifva 
tillräcklig, för att hålla vattenytan bakom dam- 
men vid det djup, som fordrades för att utestänga 
de läckor, som oupphörligt framträngde några fam- 
nar under dagen uti Genomslaget mellan Hjul- 
vinds- och Dammsgrufvorna. Uti denna bekym- 
mersamma ställning beslöt bolaget, att fortsätta 
den förut vid Stor- Rymning en och Hjulvind uppförde 
stendammen förbi Genomslagsgrufvan och Dammsgr. 
till Jungfrugrufvans sydöstra dagklyft, såsom enda 
återstående medlet, alt försäkra Mellanfältet mot 
kommande vattenflöden. Men detta företag for- 
drade otroliga ansträngningar. En del af Jung- 
frugrufvans höga varphög och damm jorden mellan 
Hjulvind och Jungfrugrufvan måste först schachtas 
bort till ett djup af 20 fot, innan man kom till 
dagklyften, b vilken sedan måste nedsprängas till 
nära lika djup eller tillsammans 35 fots djup un- 
der vattenytan i sjön innan hon blef så tät alt 
murningen kunde börjas. Arbetet hade för öfrigt 
varit nästan omöjligt att verkställa, om man ej 
baft ångmascbinskraften att använda på pumpar- 
ne, emedan vattnet från sjön låg så strängt på, 
att 1,200 kannor måste uppumpas i minuten un- 
der hela den tid, som sprängningen ocb murnin- 
gen på djupet förehades. Med ospard möda ocb 
kostnad fuUlDordades likväl detta arbete från 1807 
till 1813 och har allt sedan gjort all den nytta 
man deraf kunde påräkna. Under samma tid 
ökades /äfven höjden af gamla stendammen flera 
fot, emedan han förut var Öfver en aln lägre än 
sjöns högsta vattenhöjd. 
