63 
Machins-, Norra Silfbergs- och Wallhulma gruf- 
vorna på Södra fältet förseddes med dylika mu- 
rade stendammar. 
Att alla dessa i och för vattnets afhål lande 
vid grnfvorna förelagne arbeten icke kunnat aflöpa 
utan betydliga pekuniära uppoffringar å Bergsla- 
gens sida, är naturh*gt. Dessa uppoffringar hafva 
varit så mycket mera kännbara, som de meren- 
dels varit åtföljda af en större eller mindre minsk- 
ning i den eljest vanliga malmuppfordringen för 
året. Blott från 1795 till närvarande tid hafva 
dessa omkostnader uppgått till öfver 300,000 r:dr 
banko, utan atl bolaget till deras bestridande 
njutit minsta understöd af staten eller några all- 
männa medel. Men emellertid har det åsyftade 
ändamålet blifvit vunnet, d. v. s. Dannemora 
grufvefält synes nu mera, så vidt mensklig beräk- 
ning kan räcka, vara för evärdeliga tider skyddadt 
för alla hastiga öfversvämningar från Grufvesjön. 
Men utom detta det betydligaste hindret för 
grufvedriften vid Dannemora, hafva äfven stora 
olägenheter länge förorsakats genom de ismassor, 
som i anseende till grufvornas vida dagöppningar 
och bristen på drag dememellan, under vinter- 
månaderna bildat sig på väggar och bottnar i 
synnerhet uti de djupare grufvorna. Årligen har 
således för grufvefolkets säkerhet mycken arbets- 
kraft måst användas på isens borlrensning och 
uppfordring, under det att uti de grufvor, som 
icke drefvos, men ändock lågo uti en svit eller 
ägde kommunikation med de andra, dessa ismas- 
sor obehindradt fingo årligen allt mer och mer 
öka sig, ofta ända till en tjocklek af 30 — 40 fam- 
nar från botten. Den härigenom uppkommande 
låga temperaturen skulle naturligtvis befordra och 
påskynda isbildningen uti de närmast tillstötande 
