68 
östra väggen belägna, också uppbiiros och under- 
stöddes af Grills och De Geers band samt Grills 
och De Geers pelare. Men genom de på dessa, i 
den rika och sköliga malmen afsatta, band årligen 
inträffande fall af större och mindre aflossande 
bergstycken blef deias styrka allt mer och mer 
försvagad. På norra sidan om De Geers band fanns 
utmed östra liggande väggen en ofantlig årligen 
mer och mer lossnande bergmassa af i tjockare 
eller tunnare taOor sig skifvande kalksten, utan 
annat stöd än det, som de svaga banden ännu 
kunde lem na. Ehuru, för alt förebygga ett eljest 
sannolikt snart inträffande betydligare ras från 
denna vägs[, det år 1823 beslöts alt den mest öf- 
verhängande delen af denna vägg skulle nedsprän- 
gas och åtskilliga andra i sammanhang dermed 
stående arbeten utföras, så inträffade likväl år 
1831 det befarade raset, h varigenom hela gamla 
grufvebottnen mellan De Geers och Grills pelare 
uppfylldes med stalp. Man fortfor emellertid med 
nedsprängningen af den osäkra kljften på detta 
ställe, dammjordens och en stenmurs borttagande 
m. m. d. ända till 1847, då ett nytt icke obetyd- 
ligt ras ånyo inträffade derstädes litet längre i 
norr, h varigenom Ödesgrufvans norra del för läng 
tid gjordes otillgänglig. Grills band mellan Skarn- 
vi ndspal len och Konstrymningen blef i följd med 
Konstrymningens sam manbrytning med Stor-Rym- 
ningen och Jordgr. , åren 1843 — 47 helt och hål- 
let borttaget, såsom numera af ingen nylta. 
De båda andra fältens Storgrufvor, i sj nner- 
het Silfbergsgi ufvorna såsom af gammalt sämst 
brutna, hafva äfven i mer och mindre "rad varit 
besvärade af ras. Sådana mer och mindre an- 
märkningsvärda bergfall hafva timat i S. Silfbergs- 
grufvan 1802, i Djupgr. 1809, i Watlhohnagr. 1772, 
