78 
tjocka band i dagen skiljda från h varandra och 
de öfriga. På större djup äro likväl äfven dessa 
band på flera ställen genoinbrutna, så att numera 
en fri och öppen kommunikation äger rum mellan 
alla grufvorna. Såsom en kort redogörelse för dessa 
grufvors ålder och såsom ett ytterligare tillägg till 
hvad förut blifvit nämndt om uppkomsten af den 
stora dagöppningen eller grufvestöten , må följande 
anföras. Redan vid slutet af l5:de seklet eller på 
149()-talet lärer på det stället, der Stor-Rymnin- 
gen nu har sitt läge, något grufvearbete blifvit 
drifvet, men ända till början af 1600-talet för 
det mesta bestått endast uti några till ett ringa 
djup af en eller annan famn afsänkta skärpnin- 
gar. Sedermera hafva alla de grufvearbeten , som 
drifvits inom den krets, som nu utgör Stor-Rym- 
ningens samt Jord- och Ödesgru fvornas dagöpp- 
ning, varit inneslutna inom sex särskildta grufvor, 
nemligen: 
Österbijgruf vorna eller s. k. Ödesgrufvorna (eme- 
dan de från 1689 till 1707 legat öde), den ena 
Ödesgrufve Norrbotten eller Norra Öclesgr. kallad, 
längst i norr, upptagen 1635 och den andra, Stora 
Österhy Odesgr,, närmast Jordgr. söder om nuva- 
rande Grills pelare, upptagen 1628. 
Jordgrufvan, den äldsta, upptagen 1612, har 
i förra tider hetat Södra Vattugrufvan och drefs 
o 
i början för Kronans räkning, men uppläts 1656 
till Herrarne De Geer att sammanslås med de då 
för tiden dem enskild t redan tillhörige Österby- 
gruf vorna. 
Djupgrufvan anlagd söder om Jordgr. 1618. 
Pmnpgrufvan, söder om den förra, arbetad 
från 1621. 
Kompani-Rymningen anlagd 1671, har inne- 
fattat flera smärre skärpningar. — De tre sist- 
