81 
ödelades. Genom föi sökiiiiigsarbelen i Jungfru- 
grufvans södra vägg är Ungkarlsgru f vans malm- 
fyndighet likväl i sednare tider på något större 
djup påträffad och tillgodogjord, och således den 
förmodan bekräftad, alt grufvan från början blif- 
vit upptagen och att äfven afsänkningen seder- 
mera kommit att ske alldeles för mycket på sidan 
om sjelfva malmlagret. 
Pump- och Djupgrufvorna blefvo från början 
upptagna närmare intill den nuvarande östra väg- 
gen i norra ändan af Stor-Rymningen , der dag- 
klyften också var något högre än åt vestra grufve- 
brädden. Men vid grufvornas afsänkande befanns 
malmen hålla sig mera åt vester, h vårföre man 
vid något större djup börjat mer och mer arbeta 
sig in i vestra väggen, så att densamma slutligen 
blef nog mycket underbruten och öfverhängande. 
Sedan vidare det mellan Jord- och Djupgr. från 
början lemnade dagbandet blifvit bortbrändt och 
en pelare, som förut stod vid vestra väggen i skill- 
naden emellan Kompanirymningen och Pumpgr. 
blifvit så underbränd, att den 1683 nedfaUit, så 
förmärktes från den tiden alltsom oftast remnor 
i vestra väggen och tilltagande vattenläck till den 
grad, att den af De Geererna år 1679 uppbyggde, 
men sedermera af samtliga grufveinlressenterna in- 
löste, vattenkonstledningen, icke kunde hålla dessa 
sammanbrutna grufvor rena. Under de följande 
åren stodo de sålunda tidtals under vatten, h var- 
för år 1692 Väderkonsten uppfördes, för att i nå- 
gon mån underhjelpa vattenuppfordringen. Men 
icke lånsjt derefter eller 1693 intiälFade det be- 
tydliga bergraset från vestra väggen, hvarvid icke 
allenast Pumpgr., Djupgr. och någon del af Jord gr. 
fylldes och öf ver täck tes af stalp, utan också vatt- 
K. V A. Hartdl 1850. Ö 
