85 
lill hela (less liingd i väggai na af en tiiörki^ra med 
chlorit mer och mindre genomträngd och <;enom- 
dragen kalksten. Såsom af de öfre bladen af djup- 
chartan kan synas, har denna dagklyft inom 
Ödesgr. utmål för närvarande ett djup af 20, men 
i Stor-Rymn., Hjulvind, Damms- och Jungfru- 
grufvorna endast af 10 famnar i allmän afvägning. 
På förra stället eller inom Ödesgr. ntmål, der 
densamma också på botten innehåller kalksten, 
ntan tecken till malm eller någon annan bergart, 
fortgår afsänkningen i ändamål att nedtagande i 
g ni f vans östra vägg befintliga till fall hotande be- 
tydliga bergmassorna, för att sedermera kunna ulan 
fara uppfordra det myckna stalp, som sedan äldre 
tiders ras alldeles öfvertäcker bottnarne i Jord- 
och Ödesgr. samt slutligen åtkomma de der ännu 
qvarvarande malmtillgångar. Östra dagklyftens 
afsänkande i StL)r-R3/mningen och Hjulvind der- 
emot är företagen i afsigt att tillgodogöra den fyn- 
dighet, som kunde vara frångången i östra väggen 
mellan Konstrymningen och Hjulvind, En sådan 
malmfyndighet har också der blifvit träffad, men 
icke omedelbart stötande intill den nyssnämnda 
ofyndiga östra kalkväggen, ulan derifrån till en 
del skiljd genom ett nära 3 famnars mägtigt lager 
af bräcka, vesler om h vilket malmen är anstående 
på den några famnar breda dagklyftssulan , som 
sedan stupar tvärt ned mot djupet. Men det är 
förnämligast endast på Stor-Uymnings dagklyft. 
som detta bräcklager visar sig. Mot söder tyckes 
det hastigt upphöra och försvinna (Fol. 2), eme- 
dan det ingenstädes är synligt hvarken på Damms- 
eller Jungfrugr. dagklyfter och på Hjulvinds en- 
dast helt obetydligt uppträder, nemligen i gränsen 
mot Stor-Rymningen och endast såsom en isolerad 
körtel, fastän liggande i samma linea, som det öf- 
