89 
sätt denna liälleflinla här uppträder, men sam- 
manlägger man dess förekommande här med den 
omständigheten, att den från Peils ort åt norr in- 
drifna och med arbetsrummet Tamm sammanhän- 
gande orten Amiralen (Fol. 10) äfven stadnat mot 
en dylik hälleflinta, äfvensom att uti orten Räfven 
(Fol. 7) en 3 — 4 famnars mäktig '"gråbergspalie" 
(som sannolikt varit hälleflinta måste för hvarje 
ny sänkning tagas bort på grufvekanten utanför 
den fj^idiga ortsulan, så blir deraf den förmodan 
åtminstone mycket sannolik, att denna hälleflinta 
forisatt alltifrån dagen, bildande en sammanhän- 
gande klyft eller sköl, som stryker tvärtöfver 
malmsto(jken och afskärer densamma i dess stryk- 
ning uti fält. Ehuru ett sådant förhållande vis- 
serligen för det närvarande, i anseende till Ödesgr. 
oåtkomliga och farliga beskaffenhet, icke kan ge- 
nom direkt iakttagelse sältas ulom tvifvelsmål, så 
antydes likväl möjligheten och saunolikheten deraf, 
genom åtskilliga andra här på malmfältet förekom- 
mande likartade fall, såsom t. ex. vid Back-skärp- 
ningen på Norra fältet, der en 2 famnar mäktig 
sköl af precist samma slags hälleflinta på tvären 
afskärer dervarande inalmlager. 
Alltifrån denna hälleflinla vid Ödesgr. norra 
ända fortsätter, såsom vi redan förut veta, på den 
ännu vid Skarn vinden omkring 10 famnar breda, 
men sedan mot söder mer och mer afsmalnande, 
dagklyflen mörkgrå kornig kalksten alltintill Stora 
Uppförd ringsmachinen vid Hjulvindsgr. vestra vind. 
Söder om denna vind höjer sig fasta hällen något 
mera och består af malm, som utgör det i dagen 
*) Enligt 1816 års Geschvvoiner Relation. 
**) Denna del af Ödesgi*. är, efter hvad förut är nnmndt, 
för det närvaiande icke utan lifsfara åtkomlig, så 
att sanna förliållandet här icke kunnat uppdagas. 
