Ill 
Efter denna i korlliet franislällda allmänna 
öfversigt af Södra fältets Storgriifvor, såväl med 
hänsyn till sjelfva nialnistocken som dess häti- 
gande och liggande väggar, öfverga vi till en när- 
mare beskrifning af hvarje grufva särskildt. Jag 
utbedjer mig sålunda, att ännu några Ögonblick 
få laga läsarens tålamod i anspråk, för att der- 
under icke allenast mera specielt fästa uppmärk- 
samheten på de flera egna sig häi' företeende för- 
hållandena, och h varigenom riktigheten af det of- 
van antydda föreställningssättet om grufve- och 
bergsbyggnaden, som jag hoppas, ytterligare skall 
falla i ögonen, utan äfven på grund deraf blifva 
satt i tillfälle, att litet närma le antyda och på- 
peka den större eller mindre sannolikheten, att ge- 
nom nya försökningsarbeten lyckas vid uppsökan- 
det af här ännu qvarvarande eller icke anade 
malm fyndigheter. 
Machinsgrufvan *) upptogs första gången 1743 
och var år 1766 afsänkt till 43 famnars djup un- 
der afvägningspunkten. Den har också sedermera 
alltjerant varit arbetad dels på djup och dels i 
fält, så att korgstaden i schachtet nu ligger på 
omkring 100 famnars afvägning, ehuru sjelfva 
schachtet, för den der år 1817 nedsatta Konstens 
skull, i sednare tider blifvit än ytterligare afsänkt 
20 famnar. Denna grufva är således för när- 
varande det djupaste arbetsrum på Dannemora 
grufvefält. 
Grufvan är från dagen hufvudsakligen anlagd 
på den mellersta parallelen, på hvilken vid närmare 
50 famnars djup en fältort Stöfvaren (Fol. 7 och 
*) Så kallad derföre, att den år 1729 af Triewald in- 
rättade Eld- och Luft-Machinen blef uppbyggd bred- 
vid denna grufva, se dagbladet Fol. i. 
