126 
dessa skolar utgingo ifrån och sammanhängde med 
ösr.ra hälleflintväggen. Häraf torde man, utan för 
stor fara för misstag, kunna sluta att de alltid 
haft en sådan utgångspunkt och icke ligga isole- 
rade för sig uti sjelfva malmstocken, hvars nära 
sammanhang och liktidiga bildning med de om- 
gifvande bergarterna också härigenom närmare 
antydes. 
Hvad nu beträffar fortstrykandet i fält af 
den malmstock, på hvilken Silfbeigsgrufvorna äro 
arbetade, så synes, alt dömma af förhållandet i 
de åt ena eller andra hållet drifna fältorter, som 
den icke skulle vara af så särdeles beständighet. 
Uti Skattkammarförsöket, den mot söder längst 
drifna fältorten, fortfar malmen visserligen ännu 
i anbrottet, men uti Nedre Skattkammaren, Myn- 
tet och Prägeln, afvensom i de norra fältorterna 
Stöfvaren, Stigaren och Prins Carl, har malmfyn- 
digheten mot slutet blifvit antingen mer och min- 
dre spridd och med gängarten blandad, så att 
den icke vidare ansetts löna mödan att fullfölja, 
eller också alldeles upphört och stadnat mot ofyn- 
kalk. Likvisst äro hittills in2:a större försök- 
ningsarbeten åt någondera sidan verkställda, för 
att utröna, om malmförandet skulle vilja på nå- 
got större eller mindre afstånd åter öppna sig på 
andra sidan om kalken. 
Norra Fältet, 
Här äro, så i äldre som nyare tider, en 
mängd grufvor och skärpningar arbetade, afhvilka 
dock llertalet numera ligger öde. Malmfyndigheten 
förekommer dels i egna, både till längd och bredd 
mera mäktiga, lager eller stockar, dels och van- 
ligtvis antingen såsom isolerade eller såsom ked- 
