129 
sira vägg iiUMr.ot Boiidgrufvaii.s nlmfilsliiiia (Fol. 
8; Fol. 14, Prof. 5). På sednare stiillel liar (Jen 
2(y^ sliipning fran lodlinien mol ösLer och torde 
således der slutligen afskara malmlagret eller bringa 
detsamma, att på något större djup ulkila. 1 Wer- 
wiersgr. deremot synes den, att diimma af det re- 
lativa läget hos grutVans horizontalskärningar på 
de olika kartebladen, som den ständigt skulle åt- 
följt malmens stupning och således ägt en lutning 
mot vesler. 
Åtskilliga försökningsai beten äro här i dessa 
grufvor på olika djup anlagda, i afsigt att innan- 
för hängande eller liggande kalkväggen uppspana 
något jemnsidigt malm lager. Dessa arbeten äro 
orterna Norra och Södra Prinsen, Prinsessan samt 
Norra och Södra Hertigen, alla på 23 — 28 famnars 
afvägning (Fol. 3, 4 & 5; Fol. 14, Prof. 5 & 6). 
Af dessa försök rdngsorter hafva de i vestra väg- 
gen anlagda, af fruktan för den närbelägna Gruf- 
vesjön, upphört innan det åsyftade ändamålet blif- 
vit uppnådt, och af de östra tvärorterna hafva 
två de längst indrifne, S. Hertigen och Riddaren, 
med. sina anbrott slutligen stadnat emot hälleflinta, 
hvilken sannolikt utgör malmfyndighetens gräns 
åt denna sidan och troligen också har sitt mot- 
svarande utgående i dagen uti de låga flata hälle- 
flinthältar, som up{)sticka ungeH^ir halfvägs mellan 
Kungs- och Björk bygrufvorna. 
Rörande de nyss beskrifna grufvornas ålder 
och fortsatta bearbetande må följande anföras. 
Kxingscjrujvorna, som man tror, aldraförst upp- 
tagna 1576, hade 1684 endast hunnit ett djup af 
16 — 18 famnar under egen lafve. De blefvo 1790 
efter nära hundraårigt ödesmål tömda från vatten 
K. V. A. nandl. 1850. 9 
