132 
och efterfölja fyndiohelei», men v kl grufvoruas nu- 
varande dju}) af 62 — 74 famnar har det förut 
vanhga förhållandet redan inträd I, d. v. s. dessa 
orters sulor föra numera malm endast uli spridda 
körtlar. Atl dömma af den blottade dagkljflen 
mellan Sjo- och Hagströms-grufvorna , som till 
större delen består af en ujed hornblende och nå- 
got chlorit starkt impregnerad jernuialm, synes 
mj^cken malmfyndighet ännu återstå att bryta i 
det mellan bemälta grufvor qvarleranade mäktiga 
bandet och likadan toide äfven händelsen vara 
med bandet mellan Hagslröuis och Fischersgruf- 
vorna. Fiån Sjögrufvaii äro visserligen, uti det 
förra af dessa band, tvänne fälloi ter åt söder in- 
drifna, den ena Fiskaren på ungefär 3ö och den 
andra Fisken på 50 famnars afvägning (Pol. 5 — 8; 
Fol. 14, Prof. 7), h vilka båda orter numera, ge- 
nom afsänkning af Fiskarens sula, äro sanmian- 
brutna, endast med qvarlemuande af elt band till 
styrka för de höga ort väggarna. Men dessa orter 
äro ingendera framförda särdeles lånot åt söder, 
troligen af den orsak, att ortbrottet stadnat emot 
den ofyndighet, uti h vilken malmen körtelvis fö- 
rekommer, ehuru sannolikt efter någon fortsatt drif- 
nino' malm snart åter torde hafva framkommit. 
o 
Från Hagströmsgruf\ an har vid 50 famnars 
afvägning norra fältorten Uttern (Fol. 8; Fol. 14, 
Prof. 7) blifvit indrifven till kouimunikalion med 
Fisken i Sjögrufvan, och har ständigt varit malm- 
förande. Uti samma hand närriuu'e d^i^en äio tvänne 
fältorter indrifna åt norr, Irån den på siilan om 
Hagströmsgr. , men på samma mahnlager belägna 
och dermed äfven sammanbrutna GlasmästJiregr. , 
(Fol. 2; Fol. 14, Prof. 7), af hvilka orter den ena 
slädnät emol och den andra icke mycket länqre 
