170 
liga leder; Irsta ocli 2:dra tjocka, den l:sla cylin- 
drisk och dubbelt så lån» som den 2:dra klotfor- 
o 
niiga, alla de öfriga lederna se ut som en fin, mot 
ändan afsmalnad tråd; yttersta leden är sujalare 
och kortare än den näst föregående; på undre si- 
dan vid basen är antennstränaren "ulaktis:. Suu:- 
röret mycket kort, knappt så långt som halfva 
hufvudet, men lika tjockt som tibia, nästan kä- 
gelformigt, lergult, på basen och spetsen svartak- 
tigt. Fötterna korta, starkt byggda, ler- eller 
halmgula, de främre låren ofvanpå och de baker- 
sta helt och hållet svarta; yttersta spetsen af tar- 
serne mörk. ^ ingarne stora, 2 gånger längre än 
kroppen, hvila, glasklara, iriserande och utmärkt 
vackert tecknade; costal- och postcostal-ådrorna 
bleka gröngida eller halmgula, eller ock alldeles 
hvita; märket hvitt genomskinligt, men hela dess 
omkrets smutsii^t brunaktio", vid h vardera ändan 
af stigma en Vilen håid sva it fläck, den första 
sned och nästan rhombisk, den andra triangelfor- 
mig; alla de öfriga ådrorna i fiam vingen mörk- 
bruna, nästan svarta, fasta men dock icke grofva; 
yttersta spetsen af hvarje ådra ömsintes af en so- 
tig skugga; derigenom uppstå i vingkanten 6 so- 
tiga fläckar, af h vilka de 2 innersta' äro större 
och tydliga, men de öfiiga oansenliga; radialådran 
är kort och starkt båoböjd; riidialfältet litet, ä^s:- 
furmigt, knappast längre än stigma ehuru betyd- 
ligt brediire; cubitalådran är i dess aldraforsla be- 
gynnelse gul blek och otvdlig samt räcker icke all- 
deles intill postcostal-ådran Bak vingen har 2 
tydliga ådror: en långsgående (^vena postcostalis) 
som i })örjan är blek men sedan brun och räcker 
icke till vingspetsen, den andra eller tvärådian 
är sneJ, brun, utgår irån den förra, (med hvilken 
