200 
talrika iiulivider liksom läflude med Aphro^hora 
spumaria i höga och cjvicka spiång emellan gräs- 
stånden. Jag hade redan förut, nemligen d. 5 
Juli, funnit båda könen på torra backar vid We- 
sterby i Ardre socken på GottlancJ. 
Icke blott genom ryggens hvita teckning, som 
hos fullständiga och ontslitna exemplar liknar elt 
ankare, ett ypsilon, Y eller ett omvandt X, utan 
väsendtligast genom de mänga mikroskopiska, punkt- 
ögonlika, glänsande småknölarne, hvilka förekomma 
på ansigtets båda sidoräffloi", är denna egendondiga 
art lätt skild från alla andra hittills bekanta inom 
slägtet. Till habitus står den närmast Delphax 
moesta Bohe:tI. 
Kroppen | sällan | decimallin. lång, tjock, nä- 
stan cylindrisk. Hjessan quadratisk, antingen hvit- 
gul, lergul, eller krit-hvit, basalhälften plattkuU- 
rig med 3 djupt intryckta, triangelformigt ställda 
svartbruna punkter, de 2 vid bakkanten och den 
3:dje midtpå hjessan; hufvudet är försedt med 4 
långsgående, tina och något skarpa kölar, sidokö- 
larne begynna vid bakkanten och fortsättas ända 
till clypei nedersta kant, men de 2 mediankölarne 
be2:vnna litet framom sidokölarne, nemlioen une;e- 
far midtemellan hjessans hvardera basalpunkter 
och centralpunkter samt fortsattes sedan till pan- 
nans nedersta kant; ansigtet brunt eller gulbrunt, 
stupande nedät och inåt, till omkietsen långsträckt 
triangelformigt med sylformig spetsända; pannan 
nästan rektangelformig, med 3 långsgående räfflor, 
som begränsas af de nyssnämnda kölarne; medi- 
anräfflan har slät yta och är i ändan tillspet- 
sad, emedan mediankölarne der förenas; hvar- 
dera sidoräfflan är jemnsmal, utmed dess yttre 
köl ligga 4 och utmed dess inre köl ligga 4 — 
6 mikroskopiska, punktögonlika, glänsande brun- 
