220 
läcker hos knappt bakom franihöfterna, men 
hos ? till raellanhöfterua eiler till och med bakom 
dem, det är något tjockare än 2:( lra antenn leden 
samt rödbrunt. Pronotum trapezlik, framtill nå- 
got smalare än baktill, framkanten egentligen tvär- 
skuren, men den derintill stötande framändan al 
b vardera sidokanten är, för ögonens kullrighets 
skull, transverselt bågformigt urringad; bakkanten 
i högsta grad lindrigt urringadt tvärskuren med 
afrundade bakbörn; sidokanterna bilda 2:ne tunna, 
temligen breda, platta, halfgenomskinliga, något 
nppvikna bräddar, som äro snedt raka och midt 
i yttre kanten högst svagt inbugtade eller inböjde- 
inom bräddarne är pronoti 3'ta måttligt kuUiig, 
samt genom en fin, intryckt tvärlinia, (som alltid 
är tydlig hos delad i 2 areer; den främre är 
längst och kullrigare; den bakre arean är mindre 
kullrig eller nästan platt, men betydligt kortare 
och bredare; skuteilen obetydligt kortare „än pro- 
notum, rätvinkligt triangelformig med en svag in- 
tryckning i midten, samt en oansenlig något upp- 
höjd medianlinia på spetsända d. Bröstet ganska 
hvälfdt, matt, svart och tätt punkteradt ; frambrö- 
stets fram- och bak-kanter, samt mellan- och bak- 
bröstets bak-kanter, an I ineden o råkula eller hvitak- 
tiga, samt mer och mindre beströdda med bruna 
punkter; höflgroparnes kanter gulaktiga eller hvit- 
ak tiga; fötterna gulbruna, låren mer och mindre 
tydligt brunprickiga, tibierna gltst beväpnade med 
små taggborst, tibiernas och tarseines yttersta 
ändar mörkbruna; alla låren spolformiga; baklåren 
smala, långa och något böjda; mellanlåren smala, 
men kortare; framlåren lika långa som mellanlå- 
ren, men m veke t förtjockade och på undre sidan 
väpnade med en rad små, fina, b vassa taggar. 
Abdomen äggfonnig med tvär bas, ryggen insänkt 
