223 
gen, för öfrigt becksvart eller ock svarlbrun, grå- 
hårig och tätt samt nästan skarpt punktulerad ; 
pronotum har 2 intryckta tvärlinier: den l:sta 
vid framkanten, den andra på nridlen, emellan 
dessa båda impressioner ligger en smal, Iransversel 
kulli ighet, bak kanten är merendels gulbrun, fram- 
kanten har ock hos vissa exemplar samma färg; 
skuteilen mycket stor, lika lång som pronotum, 
rätvinkligt triangel form ig med fint uppvikna sido- 
kanter samt kullrigt platt och glest punkterad 
yta; från skutelleos spets löper en fin, upphöjd 
medianlinia till disken, der hon delar sig gafFel- 
formigt i 2 grenar, som gå en till h vardera ba- 
salhörnet, i denna tjuga ligger en tresidig svart 
basaifläck, hela den öfriga ytan är gråbvit. Täck- 
vingarne, och den tem ligen stora, nästan balfcir- 
kelformiga, fasta apikal-membranen, gråbvita eller 
gulbvita med fasta, upphöjda, brunaktiga ådror, 
samt emellan dessa, i fälten, några små bruna 
punkter, hvilka på corium äro uppböjda ; membra- 
nen är genomskinlig, men corium är blott half- 
genomskinligt och dess costalkant är fint uppviken. 
Höftgroparnes spetskanter hvitaktiga; låren beck- 
svarta, spolformiga, på bägge ändar brungula, höf- 
ternas spetsar hafva samma färg; framlåren tjoc- 
kare än de öfriga, samt på undre sidan nära spet- 
sen väpnade med några små, fina, b vassa taggar; 
höftlederna och tarserne ockragula, tibierna på ba- 
sen och spetsen ockragula, men för öfrigt alldeles 
hvita, tarsernes yttersta spetsar bruna. Abdomen 
becksvart, ytterst fint chagrinerad, de 3 eller 4 
sista segmenternas spetskanter antingen grågula 
eller gulbruna. 
Lygseus Thymi Wollf. Allmän på Backtimjan vid 
Rohne, Westerby, Wisby, Broa och Olle 
Hau i Juli. 
