242 
Under vistelsen i N. Ladoga besökte jag äf- 
ven stranden af sjön Ladoga, som ligger ungefär 
I sv. mil från staden. Landet är här, så långt 
man kan se, mycket lågt, och sluter sig till sjön 
med vidsträckta sumpiga ängar. Allt tyckes an- 
tyda, att sjön förr halt en vida större utsträck- 
ning. I närheten till stranden är den mycket 
grund, och vidlyftiga vassar sträcka sig långt ut 
i densamma. I dessa förekommo en mängd simm- 
foglar af slägtena Anas och Fuligula. Kanske Ful. 
nyroca, som Blasius anträffat i Ryssland, men jag 
ingenstädes observerat, äfven här hade sitt tillhåll. 
Hela denna trakten var för dessa foglar, så väl som 
vadfoglar, särdeles passande, och utan tvifvel fin- 
nas här många fleia arter, än dem jag under den 
korta tiden hade tillfälle att observera. Säkerli- 
gen hade det derföie varit af stort intresse, alt 
nogaie undersöka träsken och stränderne vid La- 
species, som ännu icke erhållit sin fullt utbildade 
drägt. Stjerten visade väl samma form, som de gam- 
les, men de svartaktiga benen ocli näbbet, den hvita 
pannan och de mörka öfre, mindre vingtäckfjädrarne 
utvisade, att fogeln ännu icke aflagt ungfogelns drägt. 
Dylika foglar har äfven Graba (Tagebuch, s. 219) 
träffat på Färöaine, och benämner dem med ett nytt 
namn, Sterna brachytarsa. Då de så sällan under 
den tiden tiäffas med det utseendet, får man väl an- 
taga, alt de blott utgöra tillfälliga undanlag frän den 
gamla regeln, att ungarne af slägtet Sterna redan 
till följande årets häcktid, eller efter första vintren, 
erhålla sin fullt utbildade drägt. Likval observerade 
jag vid samma tillfälle flera andra, som ännu btuo 
tecken af ungfogelns drägl, ehuru dessa voro mindre 
märkbara, än hos de tvenne. Men emellertid synes 
det häraf, att man någon gång bland häckande fog- 
lar af St. arctica träffar sådane, som ännu icke er- 
hålht sin fullt utbildade drägt, liksom förliållandet 
är med jMrus minutus. 
