255 
som i början väckte min uppmärksamhet, nemli- 
gen den långa stjerten, den af vi kände näbbformen 
samt det egna lätet, har jag sedermera till en del 
funnit icke vara fullt konstanta. Men andra kon- 
stanta skiljemärken mellan den och den honom 
närmast stående Parus 'palustris förefmnas, som 
sätta utom allt tvifvel, att den utgör ett eget spe- 
cies (se förteckningen). Det synes vara denne, 
som Pallas^) beskrifver under benämningen Parus 
palustris; och det är mycket möjligt, att den rätta 
P. palustris icke förekommer i Ryssland. Äfven 
var det af särdeles intresse, att finna rätta vistel- 
seoi ten för Loxia leucoptera ®), då denna förut icke 
blifvit funnen häckande inom Europa, utan endast 
blifvit anmärkt under sina då och då inträffande 
migrationer mot södern. Man har förut endast 
gissningsvis förmodat, att de mot södern migre- 
rande skarorne kommit från nordöstra Europa el- 
ler Siberien, eller t. o. m. medlersta Asien (Glo- 
ger); men nu har denna lösa förmodan härigenom 
blifvit fullt berättigad, och således derigenom äf- 
ven en på obestämda tider återkommande rörelse 
i fogelfaunan från öster åt vester eller sydvest 
blifvit mer än sannolik. Dessa, som det synes, 
tillfälliga migrationer torde dock böra anses såsom 
^) Zoographia Rosso-Asiatica, I. p. 557. 
®) Af denna köpte jag i Archangel 3:ne lefvande, 2 
hannar och en hona, och beslöt föra dem lefvande 
till Norrige. Monan dog på hafvet, men hannarna 
tycktes icke lida af sjöresan. Den bur, hvari de för- 
, varades, var af träd. Under färden på hafvet voro 
de stilla, och visade icke någon böjelse att afgnaga 
trädpinnarne, hvaraf de voro omgifne. Men då vi 
ankrade vid Schuretskaja, och de fingo se land, af- 
gnagde de straxt pinnarne, kröpo ut af buren, och 
hade utflugit genom det Öppna kajutfönstret, under 
del jag var frånvarande på en exeursion i land. 
