259 
nordisk karakter: landets öfverensstämde i det när- 
maste med Norska Finmarkens, men hafvets var 
denna något olik, sådan den är på den vestra kusten. 
Den var ännu mera högnordisk, eller, att jag så 
må säga, en glacial-fauna, som tycktes närma sig 
den vid Spetsbergen och Grönland. Också var 
temperatuien i hafvet blott +6° Cels. Fucus-arterne 
voro äfven, i jemförelse med dem vid Norska 
Finmarkens vestra kust, små och förkrympte. Fo- 
gelfaunans fjellnatur bevisades af förekomsten af så- 
dana representanter för densamma, som Emheriza 
nivalis, Alauda alpestris, Charadrius morinellus, och 
längre ned Anthus cervinus och Turdus torquatus 
m. fl. Att Lemmus norvegicus eller Myodes lemmus 
äfven besökt detta ställe, ådagalades af många mär- 
ken efter den. Den var likväl ingenstädes synlig; 
men Prof. Middendorff har träffat den i dessa 
trakter. Enligt de af honom, som noga utforskat 
de siberiska Myodes-arterna, gjorda iakttagelser lär 
Hvita Hafvet utgöra den östliga gränsen för denna 
Myodes. Den är således en karakteristik form för 
den skandinaviska faunan, ifall man vill inbegripa 
Ryska Lappland under densamma, h vilket till 
följe af dess faunas öfverensstämmelse med den 
uti Norska Finmarken torde vara det rätta. Öster 
om Hvita Hafvet i de mera högländta och nord- 
liga trakterna förekommer den icke, utan här visa 
sig de siberiska formerne Myodes hudsonius Först. 
& Richards., samt M. obensis Bränts, Middendorff, 
såsom dess ställföreträdare. I de lägre, sumpiga 
trakterna vid Archangel träffade jag icke dessa. 
Det är också knappt troligt, att de der förekom- 
n>a. Hafs-faunans vid Schuretskaja glaciala karak- 
ter tycktes bevisas af det förkrjmipta utseendet af 
några med sydligare kuster gemensamma arter, 
som ej tyckas hafva sitt egentliga hem i den högsta 
