273 
icke upplagen i Patxas's Zoographia Rosso-Asialica. 
EvERSMANN ^) omnämiier den likväl från sjdveslra 
Ural, med den uppgift, att den der är sällsynt. 
S. trochilus (Ltn.) Motacilla trocliilus, Pall. 
N. Ladoga till Schurelskaja i Ryska Lappland; 
allmän. 
S. a biet i na, Nilss. S. rufa Lath. , Temm. 
Motacilla acredula, Pall. Zoograph. I. p. 496. Kar- 
gopol, Arcliangel; teniligen sällsynt. Mellan könen 
har jag funnit en betydlig skillnad i storleken. 
Hos den gamla hannen har jag funnit tarsen vara 
1^'' sv.; den hoplagda vingen 2yV; och stjerten 2^'; 
då den gamla honan haft tarsen |"; den hoplagda 
vingen samt stjerten 1^". Dess sista höst- 
drägt eller vinterdrägt (i November) är sådan, att 
det förmodligen är den, som gifvit Latham anled- 
ning till det af honom gifna, för öfrigt föga pas- 
sande namnet; nemligen: Supra fusco-cinerea vix 
olivaceo-viridi tincta; remigum rectricumque mar- 
ginibus exterioribus olivaceo-viridibus; linea supra- 
ciliari rufescenti-alba; regione parotica et lateribus 
colli corporisque dilute rufis; gula rufescenti-alba; 
proiterea infra alba, lineolis flavis destituta, pector^e 
antico abdomineque imo rufescenti tinctis. Under 
ruggningen, i slutet af Juli, är den: supra fusco- 
cinerea, et infra sordide alba, minime rufo tincta'). 
Genom fjäderbrämens afnötning förloras då den 
olivgröna färgen ofvan och de gula strecken ne- 
dan. Med den sednare (den olivgröna och gula) 
färgteckningen visar den sig under sina vandrin- 
gar genom . Skåne vår och höst. 
) L. c. p. 120. 
) I denna drägten liknar den mycket Sylvia Bonelli, 
men skiljes dock lätt deiigenoiu, att den saknar den 
gröna färgen på öfvergunipen. 
