286 
cedenti sat similis, dorso obscuriore et sordide co- 
lorato, marginibus albis remigum rectricumque 
subtilioribas, macula nigra gulaii majore, fere to- 
tum collum anticiim tegente, sed proeterea subtus 
magis a I bida. C) ef hornotinus (^Archangel, Juli). 
Ala comp. 2^"; cauda 2|"; tars. rostrum a 
froiite , maxilia magis arcuata. Supra obscurior, 
dorso fuscescenti-cinereo; remigibus rectricibusque 
ciiierascenti-albido raarginatis; macula gulari nigra 
totum collum anticum occupante; praeterea subtus 
sordide albus, lateribus vix saturatioribus. 
Näbbet synes i allmänhet vara något olikt det 
af P. palustris, spensligare, med mera utdragen 
spets. Hos några äldre individer bar det i det när- 
maste företett samma form, som hos P. sibiricus. 
Hos andra, förmodligen yngre, dem jag skjutit i 
Skåne under förliden vinter, har näbbformen der- 
emot visat den mesta öfverensstämmelsen med den 
hos P. palustris. Häraf följer, att den icke alltid 
lemnar någon säker ledning för distinklionen mel- 
lan den och den sednare, ehuru den stundom fö- 
reter betydliga olikheter dem emellan. I öfver- 
ensstämmelse med dylika af åldern beroende form- 
förändringar hos andra species skulle jag vilja tro, 
att det i allmänhet är de yngre, som förete en 
kortare och trubbigare näbbform. Härmed vill 
jag dock ingalunda hafva bes t rid t, att ju äfven in- 
dividuella, af åldern oberoende vaiiationer i detta 
hänseende kunna förekomma. Vingarne äro märk- 
bart kortare än såväl hos P. palustris som P. si- 
hiricus. Till färgen kommer den närmast P. pa- 
lustiHs, och kan aldrig förblandas med P. sibiricus, 
men dock hnner man vid närmare påseen<le, att 
den äfven med den förre der uti företer ulikheter, 
nemligen: att hufvudet och halsen ofvan äro svarta 
utan glans, att ryggens färg är ljusare (i vinterdr.). 
