330 
atl han icke eftersåg, om de hade liggfläckar, el- 
ler icke. Liksom man således har anledning alt 
antaga, att de vid fogelbergen förekommande, icke 
häckande individerna af Alca torda, äro yngre 
foglar, förmodligen i andra sommaren, så anser jag 
det för analogiens skull vara sannolikt, att det är 
samma förhållande med dem af Uria troile, som 
äfvenledes förekomma vid fogelbergen utan att häc- 
ka, ehuru jag icke uti deras näbbform, såsom uti 
den andras, kunnat finna något stöd för denna 
förmodan ®). Troligtvis är det enahanda förhål- 
lande med Mormon arcticus, och kanske äfven med 
Mergulus alle. Allt detta synes således tala för den 
åsigten, att Urta troile, Alca torda, Mormon arcticus, 
och kanske äfven Mergulus alle, icke blifva fort- 
plantningsskicklige förr, än efter tvenne vintrar, 
liksom Uria grylle. 
Mormon arcticus (Lin.) Nilss. Allmän. Fö- 
rekom i ännu större mängd, än föregående. Man 
påstod, att den brukade med näbbet fatta sin unge, 
och störta den utför berget i hafvet; men detta 
likväl icke förr, än den blifvit tiära fullvuxen, så 
att den med vingarne kunde moderera sitt fall. 
Då den ofvan omnämnda Fuglön är beskrif- 
ven af W. v. Wright så vill jag blott nämna, 
att antalet af de foglar, som der årligen fångas, 
isynnerhet af Lappar, som uppklättra på de branta 
bergväggarnes afsatser, är så stort, att den fjäder, 
som af dem erhålles, stundom belöper sig till 43 
®) Alberg Holm, I. c, säger likväl, alt alla de, han 
på Färöarne Irälfat utan liggfläck, ocli som han der- 
förc anser lör alt hafva varit yngre, haft en näbb- 
form, som närmat sig den lios U. Briinnichii. 
^) Jäg. Förbundets Tidskrift, 1832, p. 296. 
