332 
icke selt någon i Tromsö. Den jag erhöll, var 
ungefär 3^ alnar lång. Den hade blifvit på ett ovar- 
samt sätt uppskuren, så att intet spår till bukfe- 
norne var förhanden. Då jag fick den, hade den 
legat en längre tid i salt, så att den var hopfal- 
len, och hade till en del förlorat sin vackra färg. 
Färsk skulle den haft en utomordentligt vacker 
silfverglans, samt varit ungefär 6" tjock något bakom 
hufvudet. Högra ögat skulle haft vackrare glans, 
äa det venstra. Då den fångades, hvilket skedde 
med en dragg, låg den pä flata sidan på hafsbott- 
nen, på 2 — 3 famnars djup. Man påstod, att den 
simmade med kroppen i en sned, icke fullt vertikal, 
riktning, sålunda, i det hänseendet, bildande en 
öfvergång till flundrorne Troligtvis är det detta, 
som gifvit anledning till dess namn, som utvisar, 
att man anser den för en slags flundrefisk, ty Häll- 
flundran [PL hippoglossus) kallas i Norge Qveite. 
Då den kan fångas med dragg, samt stundom blir 
uppkastad på stranden af storm, synes det, som 
om den skulle vara en dålig simmare. En fiskare 
berättade, att han en gång funnit 3:ne stycken 
uppkastade på stranden. En af dessa skulle varit 
ungefär 5 alnar lång. Man kände äfven Gymne- 
trus Grillii (^Regalecus Glesne, Nilss.), och benämnde 
den Sild-Konge och Sild-Störje. Den var dock 
vida mindre känd, än Söl v-Qveiten, och man kunde 
icke lemna någon tillfredsställande beskrifning på 
den. Man sade blott, att den hade silfverglans, 
och var lång, samt till kroppsformen något lik- 
nande den sednare. Man omnämner äfven en fisk, 
som en gång skulle blifvit funnen uppkastad på 
') Hancock och Embleton (Ann. and Mag. of Na t. Hist. 
1849, Tom. IV, p. 1) berälla, att Gyninetrus Banksii 
simmar med vertikalt vågiga rörelsei", således på sidan. 
