429 
olika färger, och delta läge änchar sig dessulojri, 
enligt Neumanns undersökningar, rned temperala- 
ren; då nu prismerna 2 och 3 skola hafva sina 
kanter parallela med dessa axlar, sa ar detta tyd- 
ligen en omöjlighet. Man kan likväl gifva pris- 
merna en sådan form, att det fel, hvilket härige- 
nom kan uppkomma, blir heit och hållet ouiärk- 
iigt; clertill är blolt nödigt, att det symmetriska 
planet skär dessa prismers brjtningsvinklar midt 
i tu, hvilket också är händelsen med de ifråga- 
varande prismerna. Om t. ex. prismats kant gör 
en vinkel af 2° med' en af de båda elasticitets- 
axlarne, och man tänker sig en stråle röra sig i 
ett plan vinkeliätt emot kanten al' prismat, så de- 
lar den sig i 2:np, af hvilka ingendera har en full- 
komligt konstant hastighet, men variationerna för 
den ena skidle för gipsen i största möjiiga fall 
blott uppgå till 
0,000012 
af värdet på brytningskoefficienlen och uppnå sitt 
njaximum, då strålen infaller med det symmetri- 
ska planet; är den åter vinkelrät deremot, är denna 
variation = 0. Gifver man således prismat en 
sårlan form, att dess kant är parallel med en af 
elasticitetsaxlarne i det symmetriska planet, och 
nämnde plan tillika skär brytningsvinkeln i tu, så 
kunna båda dessa förutsättningar vara felaktiga 
på en och annan grad, utan menlig inveikan på 
resultatets iioggranhet. 
Den gipskristalP), hvaraf prismerna äro tagna, 
var af särdeles lös beskaffenhet och till följe deraf 
högst svår att arbeta; de speglande ytorna hafva 
^) En stor tvilling-kristall; föreningsytan ulgjordes af 
den torra genomgången, parallel med kristallens liuf- 
vudaxel. 
