437 
olik för olika färger, så måste deraf följa, att det 
ena spektrum blir dilateradl, och det andra i samma 
mån sammandraget. Detta är just händelsen med 
prismat N:o 1, der de båda större brytningsvink- 
larne hafva i det närmaste det uppgifna läget. 
Medellinien fö?' det röda ljuset ligger sålunda 
närmare den fihrösa genomgången än den för det 
violetta. 
De anförda fenomenerna låta nöjaktigt för- 
klara sig, om man antager att etherns rörelse i 
monoklinoedriska kristaller refererar sig icke till 
ett rätvinkligt koordinat-sj^stern, utan till konjugat- 
axlar. Förf. har i en föregående afhandling, in- 
förd i Vetenskaps-Societetens i Upsala Handlingar, 
sökt visa, att ljusets hastighet i detta fall låter re- 
presentera sig genom en formel, fullkomligt analog 
med den Fresnelska med blott den skillnaden, att 
de Fresnelska elasticitetsaxlarne icke bli fixa, utan 
variera för olika färger och olika temperatur. Svå- 
righeten är blott att bestämma de sned vinkliga 
axlarne. För gipsen skulle man kunna antaga de 
båda genomgångarne jemte den symmetriska axeln 
för konjngataxlar, h varvid den fibiösa genomgån- 
gen blefve den största elasticitetsaxeln och den 
symmetriska den minsta. Öfvergår man sedan till 
rätvinklig;» axlar, polarisationsaxlar, så niåsle den 
större axt In för det violetta ljuset ligga närmare den 
fibrösa genomgången än för det röda ljuset, eme- 
dan skillnaden i elasticiteLen är större. Som den 
spetsiga vinkeln emellan genomgångarne växer med 
temperalu! en, så följer äfven deraf: l:o att polari- 
sationsaxlarne afiägsna sig från den större konju- 
gataxeln, och att 2:o den af polarisationsaxlarne, 
som motsvarar den minsla elasticitetsaxeln, tillviixer 
strirkare. Slutligen måste älven medelhastigheten, 
som motsvarar en stråle, polariserad i det sym- 
